A Stalag Luft III-at a Német Légierő irányította.
ŻAGAŃ, NÉMETORSZÁG 1944 MÁRCIUSA
És mivel nálunk is voltak német hadifoglyok,
viszonylag humánusan bántak az embereinkkel.
Hideg volt, lélekölő egy hely.
Az étrendjük kizárólag krumpliból és fehérrépából állt.
De tisztálkodhattak, és szolgáltatások, könyvek, hanglemezek is jártak nekik.
Folyton a híreket várták a frontról, amik reményt adhattak:
hamarosan talán hazamehetnek.
Kösz.
Kell segítség?
Nem utasítom vissza.
- Jöttek már levelek? - Nem.
Megint elakadtak?
A háborúban.
A Vöröskereszt nehezen juttatja el a leveleket a táborba.
Cicc, cicc, cicc!
Feléd megy, Hammy.
Cicc, cicc, cicc!
Aha, látom.
Gyere csak ide!
Gyere!
Ez az!
Adtok vizet?
Mit mondtál, mi van a levesben?
Nem mondta.
Nyúl?
Aha, legyen nyúl!
Jó sok nyúl kószál a barakkok alatt ugrándozva.
A vödörbe!
Tartsd lent, ha tudod, Benny!
Másra ne számíts, amíg nem jutnak át a Vöröskereszt csomagjai!
Siessünk, fiúk!
Mindjárt híradó.
A brit, indiai és gurkha erők
továbbra is Burmában harcolnak a japánokkal,
Orde Wingate vezérőrnagy... csindit expedíció,
messze az ellenség frontvonalán túl.
Olaszországban a briteket ismét visszaszorították Monte Cassinónál,
a szövetségesek továbbra is Anzio partjainál vesztegelnek.
- Mit mond? - A keleti fronton...
Semmi jót.
Itt a főnök.
A britek tovább próbálkoztak Monte Cassinónál.
Nem sok sikerrel.
És a fritzek kilenc vagy tíz osztagot küldtek Anzióba.
Adjátok tovább!
Ne szálljon el az emberek elvárása!
Fiúk, gyerünk!
Meglepetés-appell.
Gyorsan! Egy-kettő! Siessetek!
Gyerünk, fiúk! Siessetek!
Menjünk!
Solomon!
Ez zsidó név, igaz?
Gyerünk, gyerünk!
Találtunk valamit!
A francba!
De a fejhallgatót nem találták meg.
Még jó, hogy vannak kisebb csodák...
KÉSZÜLT DONALD L. MILLER KÖNYVE ALAPJÁN
A LEVEGŐ URAI
HETEDIK RÉSZ
1944 elején tudtuk, hogy Európa megszállása egy karnyújtásnyira van.
És a 100-asok is részt vesznek benne.
Igenis, uram.
A több németországi bevetés több halottat is jelentett.
A több halott pedig több váltást.
Újonc!
A közkatonákat jobbra, a tiszteket balra kérem!
Na, majd megváltozik!
- Előre nézz! - Közkatonák jobbra,
- tisztek balra! - Ezek gyerekek!
- Hagyjuk már... - Hé, újonc!
Delaney! Albert!
Fuller!
Miután mindenki elveszített legalább egy közeli barátot,
néhányan inkább már nem is ismerkedtek az újakkal.
Úgy számoltak, hogy nem lesznek itt sokáig.
De valakinek útba kellett őket igazítania.
Jó reggelt, uraim!
Robert Rosenthal százados vagyok. A 418-asok pilótája.
Örülök, hogy itt vagytok.
Ebéd délben.
Majd visszajövök, hogy átkísérjelek titeket.
Üdv a 100-asoknál!
Köszönjük, uram.
De néha történt valami, ami felrázta az egész bázist.
- Odanézz! - Úgy hittük, Quinn és Bailey őrmesterek
a regensburgi áldozatok között végezték, de hála a francia és belga ellenállásnak,
- visszatérhettek Thorpe Abbottsra. - Quinn és Bailey!
Az elveszett társak visszatérése hatalmas reményt adott mindenkinek.
Kit látnak szemeim!
Szerencséjükre a lezuhant pilótákra a következő szabály vonatkozott:
ha élve kijutottak egy megszállt országból, nem mehettek több bevetésre.
Mert ha újból lelőnek valakit,
és azt a Gestapo elfogja és kivallatja, egyszerűen túl sokat tudna
a menekülési útvonalakról,
a francia és belga férfiakról és nőkről, akik segítettek neki.
A mázlisták mehettek is haza.
Jó utat, fiúk!
- Vigyázzatok magatokra! - Majd találkozunk!
Nem, már nem. Mert az volt.
Még egy Scotchot, Gordon!
- Írd a számlámhoz! - Igenis.
Na és te?
Melyiket kéred? Floridát? Texast?
Texasban már voltam, a kiküldetés előtt.
A floridai pilótakiképzés jobban hangzik.
És azért is jó, mert megmutatod az újaknak,
hogy teljesíthető a 25 bevetés.
Igen. Már jó ideje itt vagyok.
Dave Miner és a legénysége is 24-nél tart.
Mit meg nem tennék egy napfényes bázisért
az állandó köd helyett!
Majd te is eljutsz odáig, Croz.
Ezért nem jó, ha előléptetnek a műveletisekhez.
Alig repülhetsz.
A 18 gép közül
egyedül ő tért vissza Brémából, úgy hallottam.
Mekkora mázlista!
Münsterből.
És 13 erőd volt.
Nem a mázlinak köszönhette az életét.
- Malooly, igaz? - Az vagyok, uram.
Rosie a legjobb B-17-es pilóta, akit valaha láttam.
Ha feleolyan ügyesek lesztek, mint ő, talán ti is megéritek a 25 bevetést.
Azta!
Mehet!
Figyeljetek, fiúk!
- Jó éjt! Fenékig! - Jó éjt!
Ne, ne, neked nem kell! Neked nem.
Ti most nem vagytok beosztva.
Gyerekként barkácsoltam otthon egy házi kristályrádiót.
Gondoltam, itt is megpróbálkozok vele.
Rosszabb lesz, mint az előző, de talán működne.
Vörösréz drót, grafit, biztostű kellene.
Ezeket össze tudod szedni nekem?
A kis hadifogoly-feltaláló!
Megnézem, mit tehetek.
Nappali rajtaütés keleten?
Vissza a barakkokba!
Azonnal vissza a barakkokba!
- Ez Berlin lesz, ugye? - Nehezen látni a lövedékek miatt.
Mintha fél Németországból nyomnák a légvédelmi tüzet.
Na! Ez már jobban hangzik.
Berlin, vagy annak a környéke.
Halljátok?
Berlint bombázzák!
Boldog hétfőt, Adolf!
- A 100-asok is ott vannak? - Biztosan.
Durva küzdelem lehet.
Az első nappali rajtaütés a fővároson.
Mi a fene volt ez?
- Közelről szólt. - Segítség!
Menjünk ki!
Hívjatok orvost!
Nyissátok ki az ajtót! Az ajtót!
- Takarodjatok vissza! - Mi történt!
Meglőtték Harryt!
- Bántottátok a miénket? - A barakkon kívül volt.
- Hol van Glemnitz? - Ok nélkül lőtték meg.
- Glemnitzet! - Befelé!
- Glemnitz! - Nagyon vérzik!
Kell egy orvos!
Befelé! Befelé!
Mindenki befelé! Azonnal!
Na, na! Vissza a kutyával!
Hívják vissza! Szedjék le róla!
Takarodjatok vissza!
Harry a barakkban volt. Miért lőtték meg?
Vigyék a kórházba!
- Gyorsan! - Maguk! Velem!
- Most! Vissza! - Hé! Befelé!
Menjenek vissza! Most!
A rohadt fritzek egyesével szednek le minket, Buck.
Befelé!
- Ugyanaz... - Igen.
...az őrmester szerint.
- Aha. - Fordítsunk!
Ahogy gyűltek a bevetések, és a veszély is nőtt,
úgy tűnt, mintha az a nyamvadt vörös lámpa sosem villogna.
Feszülten figyeltük.
Aztán szóltak, hogy Berlint támadjuk.
A bázison mindenki visszafojtott lélegzettel várta,
hogy vajon mekkora árat fizettünk érte.
Ott! Ott! Látom őket!
Egy, kettő, három.
Négy, öt.
Hat, hét.
Nyolc, kilenc, tíz.
Tizenegy.
Tizenkettő, 13, 14,
15, 16.
Jézusom!
Akkor 15 zuhant le.
Annyi.
El az útból!
A fenébe!
Siessünk!
A legénységet!
Hozzátok ide a morfiumot!
Lassan! A hámot!
Óvatosan! Óvatosan!
A szárnyat! A szárnyat!
Hozzátok a sebesülteket!
Újabb gép közeledik! Oda is menjen egy egység!
Kell még egy hordágy! Gyorsan, gyorsan!
Sebesültjeink vannak!
Gyertek, siessünk!
Húzd ki még egy kicsit!
Minden rendben lesz, kiviszünk!
- Rendben leszel. - Szóljatok, hogy még három kell!
Lemmons, látod a fülkét?
Kérek egy felcsert!
A lábát!
Semmi baj, fogunk!
Óvatosan! Ez az!
Le kell nyugtatnunk!
Húzzuk ki! Egy, kettő, három!
1944. március 6-ból Fekete Hétfő lett,
annyi embert elveszítettünk aznap.
Százötvenet közülük a 100-asoktól.
Közvetlen találat érte a pilótafülkét.
Miner és Kinsella egyből szörnyethalhattak.
Az ő érdekükben remélem.
A gépük teljesen kipörgött.
Egyből felfelé ment, a felső egység felé.
Harrisonnak ki kellett térnie, hogy ne találják el.
Majd... zuhanórepülésbe kezdtek.
Pont a 25. bevetésükön.
A rohadékok rámentek az ejtőernyősökre, egyesével szedték le őket.
Mindenkit megöltek...
senki sem élte túl.
Ahogy a legénységek fiatalodtak,
a halottak száma is nőtt, a közhangulat pedig rohamosan romlott.
Kellett valami figyelemelterelés.
Úgy döntöttem, felhívom Sandrát.
Azt mondtam magamnak, hogy kell valaki, akivel együtt ihatok és nevethetek,
de aztán másodjára is felhívtam.
Majd harmadjára is.
Tessék!
Jó lesz?
De még mennyire!
Levélosztás!
Jól van. Murphy?
- Végre! - Murphy!
Hamilton!
- Köszönöm. - És Cleven!
- Köszönöm. - Ennyi volt.
Majd legközelebb! Levélosztás!
Anyámtól jött.
És a tiéd, Buck?
- Marge-tól. - Marge-tól...
Az előző levelemben, Bréma előtt, feltettem neki a kérdést.
Fel?
Igent mondott.
Na?
Ez remek hír.
Gratulálok.
Arra gondoltam, hogy te lehetnél a tanúm.
Leszek a tanúd.
1944. MÁRCIUS 7.
KEDVES MRS HALL
NEM TUDJUK, MI TÖRTÉNT A FIÁVAL,
DE AZÉRT ÍROK ÖNNEK, MERT A BARÁTOM VOLT.
Még mindig írja?
Még jó pár levél hátravan, uram.
- Hogy bírod? - Jól.
A holnapi bevetés.
Már megint Berlin?
Jack, ez ugyanaz az útvonal. Pontosan ugyanaz, mint tegnap.
Nem is érdekli őket, ha mind meghalunk!
Jól van.
Nézzük!
- A picsába! - A Yankees elcserélte DiMaggiót?
Nem működik.
Levegőzzünk egyet!
Ha végre jobb idő lesz,
mit szólnál hozzá, ha meglépnénk innen?
Te nem figyeltél?
Annak az esélye, hogy élve, egyben kijutsz innen...
Harminc az egyhez? Negyven? Ötven?
- Ja. - Még nincs tervem,
de kitalálok valamit.
Lehetőleg olyat, amivel jobbak az esélyeink!
És ha megvan, velem jössz?
Én egy darabban akarok hazaérni Marge-hoz.
Akkor itt nyuvadsz meg
egy darabban
valami betegségtől...
Vagy attól, hogy túl közel sétálsz a kerítéshez.
Nem akarsz valami rendeset enni végre?
Vagy várhatunk tovább, ölbe tett kézzel.
Ezt akarod?
Nem. Én is ugyanúgy utálom ezt a helyet.
1944. MÁRCIUS 8.
Figyelem!
Leülhetnek.
Akikkel még nem találkoztam, Bennett alezredes vagyok,
a 349. csapat új parancsnoka.
Amíg Harding ezredes Londonban tartózkodik,
én leszek az egész 100. bombázócsoport ideiglenes parancsnoka.
A mai célpontjuk...
Berlin lesz,
pontosabban az Erkner golyóscsapágygyár.
Jézusom! Ugyanaz az útvonal, mint hétfőn.
Ezt ki mondta?
Shoens őrnagy, teljesen igaza van.
De én senkit sem küldök olyan bevetésre, amit magam ne vállalnék,
ezért én leszek a kötelék vezérpilótája.
Bowman őrnagy?
A fő becsapódási pont itt lesz, Berlin szívében.
Csupán 15 felküldhető gépünk maradt.
Pontosan annyi, amennyit a németek lőttek le két nappal korábban.
Még a vak is láthatta,
hogy Rosie és a legénysége nem indultak jó esélyekkel
a 25. bevetésükön.
Mit kell tudnom, Ken?
Kiváló formában van.
És biztos, hogy ugyanígy is hozod vissza.
Na, fiúk! Ide, körém!
ROSIE SZEGECSELŐI
Tudjátok a dolgotokat.
Ti a géppuskákra figyeltek, én meg a repülőre.
- Rendben? - Igenis.
Akkor irány Berlin!
Imádkozzál értünk, bűnösökért, most és halálunk óráján!
Üdvözlégy Mária, kegyelemmel teljes!
A Luftwaffe legyőzésének esélyét
jelentősen megnövelte a P-51 Mustang gépek bevezetése.
Ezek voltak a háború legjobb vadászgépei.
Most, hogy a Mustangok végigkísérték a bombázókat,
végre jelentősen javultak a kilátásaink.
Jó sok vadászgép jön két óránál, előttünk.
- A mieink? - Nem látom.
Valaki felismeri a vadászgépeket? Vége.
Ezek fritzek! Fritzek!
Nem találom el őket! Leszedik a 45-ösöket!
Vettem. Mennek a P-51-esek segíteni.
Alsó torony a pilótának.
Bennett ezredes gépe jelzi, hogy haladjunk tovább. Vége.
Navigátor a pilótának. Berlin felett vagyunk,
de nem fordultunk rá az elsődleges pontra.
Vettem, navigátor. Mi az irányszög? Vége.
Az irányszögnek 253-nak kéne lennie. 253.
Vettem. Fordulok 253 fokra. Vége.
Figyeljetek a fritz vadászgépekre! Tudják, merre megyünk.
Jegyezzétek le, hogy a 45-ös szárny nem fordult rá az elsődleges pontra!
Bennett ezredes parancsát követjük, vele fordulunk a célpontra. Vége.
Vettem.
Bombavető a pilótának. Vadászgépek 11 óránál.
Látom őket. Jönnek a P-51-esek.
Készüljetek, fiúk!
Ejha!
A vadászgépek törik az utat.
Harminc másodperc a célpontig.
Vettem.
Pilóta a bombavetőnek. Készen állsz?
Bombavető a pilótának. Vettem.
Jól van. Tiéd a gép.
Vettem. Az enyém a gép.
Mennek a bombák.
Ott! Kelet-délkelet irányban!
- Tizennégy! Egy zuhant le! - Valaki látja, ki hiányzik?
Vagy látjátok Rosie-t?
Mit szólsz, Papi? Na?
Megcsináltad, Rosie. Megcsináltuk.
Huszonöt. Mehetünk haza.
A kurafi!
Utoljára rárepülünk a toronyra!
Rosie! Igen, igen, igen!
Ez az!
- Visszafordul! - Felettünk száll el!
A rohadék!
Erről van szó!
Ez az!
Éljen! Rosie!
Rosie! Rosie! Rosie! Rosie! Rosie!
Várjatok! Mondom neki...
- „Na, Betty”... - Megint kezdi!
„Szép színesre fesd azt a plafont,
sokat fogod nézegetni, ha hazaérek!”
Mit mondott?
Semmit, mert az anyja is ott volt a telefon mellett!
Hozok még egy italt.
Jack, miért szomorkodsz, mi?
Máris hiányzunk?
Jack, jól vagy?
A fejesek felemelték a teljesítendő bevetések számát 25-ről 30-ra.
- Most viccelsz? - Mi van?
Csak az új embereknek, akik jövő hét után jönnek.
A többieknek 28 lesz.
Ti megúsztátok, Rosie.
Huszonnyolc?
Jézusom, Jack! Akkor még tíz küldetésünk van hátra?
Helmicknek meg nyolc az öt helyett.
Hát, gratulálok, Rosie.
Legalább te élve megúszod ezt a rohadt háborút!
Meccs közben változtatnak a játékszabályokon...
Ez szemétség, Jack.
Azt akarják, hogy mind megdögöljünk, le se szarnak minket!
Le se szarnak!
Ó, jaj! Ti tudtok valamit erről?
Á, nem...
Jó látni.
Téged is.
Sok az elfoglaltság.
Igen, neked.
- Rád értettem. - Igen. Nekem is volt dolgom.
Tudod, az elmúlt hetekben borzasztóan hiányoztál.
Csak kíváncsi vagyok, hol jártál.
Hogy hol jártam?
Vagy inkább hol leszek 20 perc múlva?
Húsz perc múlva?
Káró hatos.
Káró dáma.
Káró tízes.
Asztal, káró kettes.
Buck?
Nekem... Treff nyolcas.
Treff tízes.
Crank?
Nem vezeti az áramot.
Lehet, maradt egy kis ragasztó, olaj vagy kosz rajta,
ami megakasztja.
Mintha...
Igen, befogtam valamit.
Német.
Valami zene.
Várjatok!
Igen. Igen, igen, ez a BBC.
Adjatok papírt!
A szovjet erők kiszorították Manstein tábornagyot...
Berlin a háború legnagyobb bombázását szenvedte el tegnap.
Sztálin bácsi ruszkijai elfoglaltak egy hídfőt valami Mohiliv-Podilszkijnál,
kettévágva a fritzek seregét.
Berlin ismételt támadásáért komoly árat fizettünk.
Egyértelművé vált,
hogy többé nem elég a szimpla bombázás.
Teljesen el kellett pusztítanunk a német Luftwaffét.
ROHAMKOCSI
Ezt Rosie barátom is nagyon jól tudta.
De ő befejezte a 25 küldetését.
Teljesítette a kötelességét.
És most hazamehetett.
1944. MÁRCIUS 24.
Jézusom!
Ezek meg hová mennek?
Hírt hozok, fiúk.
A britek az északi táborban három alagutat ástak.
Hármat? Azt a rohadt, hogyan?
Több mint egy évig ásták őket.
Úgy kilenc méter mélyen, hogy az őrök szeizmográfja ne szúrja ki.
Hetvenen, talán 80-an is kijutottak.
Nyolcvanan?
Ilyen még nem történt eddig.
Az ezredes szerint komoly megtorlásra számíthatunk,
mivel egyre több rangidős SS- és Gestapo-tiszt értesül
a szökött foglyok nagy számáról.
Igazad volt.
Le kellett volna lépnünk, amíg a briteket hajkurászták.
Lehet, de szerintem meg neked volt igazad. Jobb vigyázni.
Minek siessek haza?
A többiek mindig kapnak levelet. Te is.
A levélhez pedig kell valaki, aki megírja azt.
Rájöttem, hogy ez a lépés kimaradt nekem.
Csak a hely beszél belőled.
- Belefáradtál. - Bele, nagyon.
Majd lesz rá elég időd, ha kijutsz innen.
Legközelebb bepótolod.
De már csak ezt az énemet fogják megismerni. A régit nem.
Azt, aki a tábor előtt voltam.
Már ha egyáltalán kiszabadulunk.
Ki fogunk. És ezt az énedet lesz érdemes megismerni.
Őrnagyok!
- Simoleit titeket kéret. Most. - Csak minket?
Igen. Titeket és az ezredest.
A szökési kísérlet miatt
Kommandant von Lindeinert felmentették a beosztásából.
A legtöbb szökevényt elfogták.
De sajnálattal kell közölnöm,
mélységes sajnálattal,
hogy 50 foglyot kivégeztek.
Kivégezték őket?
Figyelmeztetném magukat, hogy ne engedjenek semmilyen megtorlást,
parancsmegtagadást, sem pedig...
szökési kísérletet a jövőben.
Parancsba kaptam a Stalag Luft III zsidó foglyainak számbavételét.
Itt csak amerikai foglyok vannak, Simoleit őrnagy.
Csak amerikaiak.
Igen, nos, épp arról tárgyalnak Berlinben,
hogy a Reich összes hadifoglya
az SS és a Gestapo hatáskörébe kerüljön a Luftwaffe helyett.
Ezt mind szeretnénk elkerülni, nemde?
Jó néven vennénk a megfelelő viselkedést.
Most mik az esélyeink?
Arra, hogy élve hazakerüljünk? Kevés. Nagyon-nagyon kevés.
Újrasoroztatja magát?
Százados, hallotta, hogy 30-ra emelték a kötelező bevetések számát.
Hallottam, uram.
Nem állíthatom meg, százados.
De nem akar hazamenni?
Maga aztán tényleg kiérdemelte azt a floridai utat.
Nos, uram...
Azt hiszem...
Ott van Shoens és Helmick.
Nem tudnék azzal a tudattal elmenni,
hogy a vezérkar felemelte a bevetéseik számát.
Meg aztán...
Hogy vehetné át a helyemet egy újonc?
A legelső bevetésen annyi lenne neki, meg a legénységnek is.
Aztán jön az újabb pótlás,
aztán még egy, meg még egy.
Nem, uram.
Így nem mehetek haza.
Még nem.
Amíg nem lesz vége.
Akár győzünk, akár nem.
Értem.
Hát, legalább úgy hozza meg a döntését,
hogy minden információ a rendelkezésére áll!
Doolittle tábornok parancsára teljesen megváltozik a stratégia.
Addig nem lesz megszállás, amíg a Luftwaffe meg nem semmisül,
és teljesen át nem vesszük a légi fölényt.
Ez meg is valósulhat az új P-51-esekkel,
amelyek minden Luftwaffe-gépet felülmúlnak teljesítményben.
De ahhoz, hogy lelőjük a németeket, előbb fel kell szállniuk.
A bombázók lesznek a csalik.
A mi bombázóink.
Ez a stratégia.
A küldetés. Csalik leszünk.
Megértettem.
Akkor jó.
ÚJRASOROZÁS
Figyeljen, elkélne egy új hadtestparancsnok a 350-eseknél!
Magára bízhatom?
Igenis.
Megbeszéltük.
Köszönöm, ezredes.
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Mire várunk még?
El kell kezdenünk a felkészülést!
Jean elmondja a feladatát. Holnap indul.
Átfésültem az egész épületet.
Mikor veszünk részt komolyabb harcban?
Már dolgoznak a terven.
Európa megszállása már csak pár órányira van.
A maguk bevetése teszi lehetővé.
- Mi vagyunk a Tuskegee emberei, vagy sem? - Mi vagyunk, uram!
Wesgate tiszthelyettes adta meg ezt a számot.
Ismer ennél jobb országot?
Keményen dolgozik azért, hogy olyan legyen, amilyennek lennie kell.
Titeket elnézve munkatáborban érzem magam.
Te lettél a tábor királya, én meg csak zavarlak?
Mi van, nem bírsz a...
Hajók százai. Emberek ezrei.
Ilyen még sosem volt.
Alimuradov Dóra